Broschyr senast publicerad 1997.
av Eber Ohlsson
I mer än 440 år [2022] har Malmö haft en i samhällelig regi ordnad vattenförsörjning, den äldsta i Sverige. Nedan följer en kort beskrivning i text och kartor av Malmös vattenförsörjning sedan 1582. Nuvarande Gamla staden med Stortorget samt den naturliga kustlinjen har i alla kartbilderna använts som referens.
![](http://eber.se/wp-content/uploads/2020/05/15821864.gif)
1582-1864
1582 dämdes Korrebäcken upp och första Pildammen bildades. Vattnet leddes i vattenledningar av urborrade trästockar till en murad brunn på Stortorget. Senare lades även träledningar i omgivande gator till kvartersbrunnar.
Rännemästaren, stadens förste VA-tjänsteman, anskaffade och utövade tillsyn över rännorna (vattenledningarna).
![](http://eber.se/wp-content/uploads/2020/05/18641879.gif)
1864-1879
Malmö byggde 1864 ett modernt vattenverk, Pildammsverket. Vattnet togs från de utvidgade Pildammarna, behandlades i långsamfilter samt pumpades i ångmaskindrivna pumpar ut i gjutjärnsrör i stadens gator.
Stadens medborgare kunde nu erhålla vatten med tryck inne i husen under dygnets alla timmar. Då maskinerna inte var i tjänst garanterade en vattenreservoar, belägen där nu Pildammstornet står, trycket i vattenledningarna.
![](http://eber.se/wp-content/uploads/2020/05/18791901.gif)
1879-1901
Stadens expansion med kraftigt ökad befolkning och vattenledningar i husen medförde ökad vattenförbrukning. Staden fick 1879 anlägga ett nytt vattenverk, Bulltoftaverket.
Detta vattenverk tog sitt vatten från Sege å, renade det först i en avsättningsbassäng och sedan i långsamfilter, för att därefter samla upp vattnet i en renvattenreservoar. Därifrån pumpade ångmaskindrivna pumpar ut vattnet i stadens ledningsnät. Samma år byggdes också Kirsebergstornet.
![](http://eber.se/wp-content/uploads/2020/05/19011949.gif)
1901-1949
Stadens vattenbehov fortsatte att öka och befintliga ytvattentäkter blev otillräckliga. Lösningen 1901 blev grundvattentäkten Alnarpsström men öster om staden. Denna täkt ger än idag ett bidrag till Malmös vattenförsörjning.
Vatten från ca 30 st 70 m djupa brunnar pumpas till Bulltoftaverket. Här tas järn- och mangan bort i en luftnings- och filteranläggning varefter vattnet pumpas ut i staden. 1916 tillkom Södervärnstornet. Samtidigt avställdes Kirsebergstornet och det 1903 byggda Pildammstornet.
![](http://eber.se/wp-content/uploads/2020/05/19491998.gif)
1949-
Stadens expansion med kraftigt ökad befolkning och vattenledningar i husen medförde ökad vattenförbrukning. Lösningen på stadens fortsatta expansion och ökade vattenbehov blev 1949 Vombverket.
Det naturliga grundvattnet och det i sandfälten infiltrerade Vombsjövattnet tas upp från ca 120 brunnar,15-20 m djupa, reduceras på järn och mangan i en luftnings- och filteranläggning,varefter det pumpas över Romeleåsen till Malmö.
Från Vombverket, som numera ägs av Sydvatten, levereras även vatten till andra samhällen i sydvästra Skåne. Under perioden tillkom nya vattentorn, Botildenborgstornet 1949, Oxietornet 1972 samt Hyllietornet 1973.
![](http://eber.se/wp-content/uploads/2020/05/19441979.gif)
Mindre verk 1944-1979
Färdigställandet av Vombverket och ledningarna till Malmö fördröjdes under 1940-talets krigsår. Det ökande vattenbehovet klarades med provisoriska vattenverk. Bulltoftatäkten nyttjades 1944-1948, detta vatten renades på Bulltoftaverket.
Limhamns vattenverk med kalkbrottets vattentäkt var i drift
1946-1948. Katrinetorps vattenverk levererade vatten till staden 1947-1948.
Med Oxie inkorporering 1967 följde Oxie vattenverk, i drift till 1972 och Käglinge vattenverk,i drift till 1979. Kristineberg vattenverk tillkom efter inkorporeringen och var i drift 1970-1979.
Med Bunkeflo inkorporering 1971 följde Bunkeflostrands vattenverk, i drift till 1976 och Tygelsjö vattenverk,i drift till 1974.